Sandbox Reserved 366

בשנות השישים של המאה ה- 20 הוצגה תיאוריה לפיה יש לגוף מנגנון המווסת את משקלו באמצעות הורמון המופרש אל הדם מתאי שומן המרוכזים ברקמות השומן, מגיע למוח ו"מדווח" על כמות השומן בגוף. התיאוריה התבססה על מחקרים שנערכו בשתי קבוצות של עכברים שמנים. בקבוצה אחת ההשמנה הייתה תוצאה של מוטציה בגן שכונה ob (מהמילה obesity שפירושה השמנת יתר) ובקבוצה השנייה ההשמנה הייתה תוצאה של מוטציה בגן אחר שכונה db. בניסויים שערכו החוקרים הם חיברו מערכת דם של עכבר שמן אל מערכת דם של עכבר נורמלי. כתוצאה מחיבור מערכות הדם, עכברים שמנים שאצלם הייתה מוטציה בשני האללים של הגן ob/ob) ob(, איבדו ממשקלם וחזרו למשקל תקין. לעומת זאת, העכברים שאצלם הייתה מוטציה בגן db/db) db) לא איבדו ממשקלם. העכברים הנורמליים לא הושפעו מחיבור מערכת הדם שלהם אל מערכת הדם של העכברים השמנים שאצלם הייתה מוטציה בגן ob ואילו אלו שמערכת הדם שלהם חוברה למערכת הדם של העכברים שאצלם הייתה מוטציה בגן db רזו מאד בעקבות כך. המסקנות מניסויים אלו היו: א. בעכברים השמנים ob/ob חסר גורם מסוים ש"מיידע" את הגוף על כמות השומנים שבו. גורם זה הועבר אליהם מהעכברים הנורמליים וכתוצאה מכך הם ירדו במשקלם. ב. בעכברים השמנים db/db קיים הגורם ה"מיידע" ברמה גבוהה אך חסרים קולטנים לקליטת ה"הודעה". בשנת 1994 זיהו ג'פרי מ. פרידמן וצוותו באוניברסיטת רוקפלר שבניו יורק את הגנים ob ו-db ואת תוצר הגן ob. התוצר הוא חלבון שכונה לפטין (ביוונית: לפטוס = רזה). שנה מאוחר יותר התברר שהתוצר של הגן db הוא הקולטן שאליו נקשר הלפטין. זיהוי הגנים ותוצריהם אפשר הבנה של מנגנון פעולת הלפטין ואימות של התיאוריה.